V
VÁ
VÁG
VÁGY
VÁGY É
VÁGY ÉS
VÁGY ÉS V
VÁGY ÉS VE
VÁGY ÉS VEZ
VÁGY ÉS VEZE
VÁGY ÉS VEZEK
VÁGY ÉS VEZEKL
VÁGY ÉS VEZEKLÉ
VÁGY ÉS VEZEKLÉS
fordította: kicsitian (kicsitian@gmail.com)
ANGLIA
VÉGE
ARABELLA MEGPRÓBÁLTATÁSAI írta Briony Tallis
- Befejeztem a színdarabomat. - Remek!
Nem láttad anyut?
Szerintem a rajzszobában lehet.
Remélem nem fog itt téblábolni ma, Miss Briony.
Tíz embernek kell vacsorát készítenünk.
Szia! Úgy hallom, egy színdarabra készülsz.
Ezt kitől hallottad?
A madarak csiripelték.
- Eljössz megnézni? - Nem hinném, hogy ez jó...
Elolvashatnám?
Régen mindig csináltál egy szépen bekötött változatot minden történetedből.
- Mindet megtartottam. - Szeretném, ha eljönnél.
- Lássuk csak... - Mennem kell.
Anyu, szükségem van rád!
Fantasztikus! Fantasztikus, drágám! Az első színdarabod.
Úgy gondolod? Szerinted Leonnak tetszeni fog?
Hát persze!
Arabella megpróbáltatásai, írta Briony Tallis.
- Cee! - Igen?
Szerinted milyen érzés lenne valaki másnak lenni?
Remélem hűvösebb.
- Aggódom a darab miatt. - Biztos, hogy remekmű.
De csak ma délután próbálhatunk! Mi van, ha az ikrek nem tudnak játszani?
Légy kedves velük!
Te hogyan éreznéd magad, ha a te édesanyád lépett volna le azzal a
Mr. Akárkivel, aki a híreket mondja a rádióban.
Talán inkább Leonnak kellett volna írnom egy történetet.
Amikor egy történetet írsz, elég csak kimondanod, hogy "kastély", és máris látod
a tornyokat, az erdőt és a közeli falut, de...
Egy színdarabban mindez...
Mindig másokon múlik.
- Cee! - Igen?
Miért nem beszélsz már Robbie-val?
De beszélek. Csak más körökben mozgunk, ennyi az egész.
- Tényleg meg kell csinálnunk a színdarabot? - Miért?
- Hogy megünnepeljük a bátyám, Leon érkezését. - Utálom a színdarabokat!
- Akárcsak én. - Hogyan utálhatjátok a színdarabokat?
- Mert csak ripacskodás. - Szerepelni fogtok benne, vagy orrba váglak!
- Én meg megmondom a szüleinknek. - Te nem vághatsz minket orrba!
Vendégek vagyunk ebben a házban.
És mit mondtak a szüleitek, hogy kell viselkedni?
- Nos, Pierrot? - Segítőkészen.
- Jackson? - Segítőkészen.
Segítőkészen, úgy bizony!
Nos, Briony, miről szól a színdarab?
Arról, hogy milyen jó a szerelem,
de józannak kell maradni.
- Gondolom te leszel Arabella. - Nem feltétlenül.
- Ez esetben bánnád, ha én játszanám? - Lola játszott az iskolai darabban.
Kérlek, mondj igent! Hónapok óta nem történt velem semmi jó.
Na jó!
Szerintem kezdjük azzal, hogy elolvassuk.
Ha te leszel Arabella, akkor én leszek a rendező, köszönöm szépen.
Sajnálom.
Én mondom a bevezetést.
Bevezetés.
Ez a hirtelen természetű Arabella meséje,
aki megszökött egy idegen férfival.
A szüleit mélyen megrendítette, hogy elsőszülöttük
nyomtalanul eltűnt otthonukból és Eastbourne-be ment.
Igen?
- Semmi. Csak gondoltam benézek. - Attól tartok a próbák nem publikusak.
De megnézheted a darabot ma este.
- Akkor dolgozni fogok. - Sajnálom, Danny.
- Most már mehetünk úszni? - Igen, igen, igen!
- Nem, most még nincs itt az ideje. - Cecilia megengedi.
Mindannyiunkra ráférne egy félórás szünet.
Cecilia? Cecilia!
Cecilia!
Cecilia! Cecilia, Cecilia! Ugye elmehetünk úszni, Cecilia?
Persze, miért ne? Ne menjetek a mélyvízbe!
Előadnál egyet a bolsevik gyűjteményedből?
- Gyönyörű napunk van. - Gondolom igen. Nekem kissé túl meleg.
- Tetszik a könyv? - Nem, nem igazán.
Majd jobb lesz.
Fieldinget jobban szeretem.
Sokkal szenvedélyesebb.
- Tudtad, hogy Leon ma hazajön? - Hallottam a pletykát.
Magával hozza egy barátját. Paul Marshallt, a csokoládé-milliomost.
- A virágokat neki szedted? - Miért is ne?
Leon szerint nagyon elragadó.
Az öreg telefonált tegnap. Azt mondta, hogy orvosnak készülsz.
- Megfordult a fejemben, igen. - Újabb hat év tanulás.
- Másképp hogy lehetnék orvos? - Kaphatnál ösztöndíjat most, nem?
- Nem akarok tanítani. - Az elsőt életedben.
Mondtam, hogy visszafizetem apádnak a pénzt.
Nem erre céloztam.
- Hadd segítsek! - Nem kell, köszönöm.
- Vedd ki a virágokat! - Nem kell!
Te idióta!
Ugye tudod, hogy ez a legértékesebb műtárgyunk?
Csak volt.
Vigyázz!
Én...
Helló, Robbie!
Nem kell bátorítani.
Cee?
Anya?
- Hol van mindenki, Danny? - Nem tudom, uram.
- Uram. - Szomjan halok!
- Tölthetek? - Hogyne.
- Whisky? - Kérek.
- Leon! - Itt is van.
Hiányoztál! Már kezdtem begolyózni.
- Ő a húgom, Cecilia. Paul Marshall. - Rengeteget hallottam már önről.
- Szintúgy. - Hol szállásoljuk el?
A kék szobában. Anya lefeküdt, kiújult a migrénje.
Nem is csodálom, ebben a hőségben.
A nagy szoba az, a gyerekszoba mellett.
Az öreg a városban van?
Úgy tudom igen. Valami sürgős dolga akadt a minisztériumban.
- Szóval nem adjuk elő a darabot? - Nem.
- Miért nem? - Ne tőlem kérdezd!
Nem tetszik nekem itt.
Mindig gond van abból, ha megjelenik egy új márka.
Újra reklámozás, újracsomagolás és újraformálás.
Néha még az ízt is meg kell változtatni, vagy bevezetni egy új technológiát.
Szerintem a legégetőbb kérdés, hogy piacra dobjuk-e az új Amo szeletet.
A hadsereg Amója. Érted? "Passzold a Amót!"
A minisztériumi forrásom nagyon megbízható,
régen én pucoltam a cipőjét a Harrownál, azt mondta jó esélyünk van rá, hogy
belekerül a katonák alapellátmányába.
Ami azt jelenti, hogy még legalább három gyárat kell nyitnom.
Még többet, ha toboroznak, ami valószínűleg megtörténik,
ha Herr Hitler nem nyugszik le.
Arra kb. annyi esély van, minthogy
Marks and Spencer részvényeket vásárol. Nem igaz?
- Ez nem jó hír. - Csinálok egy koktélt zúzott jéggel,
rummal és olvasztott étcsokoládéval. Egyszerűen csodálatos!
- Tudod kivel találkoztunk befelé jövet? - Robbieval.
- Mondtam neki, hogy csatlakozzon hozzánk. - Leon, ugye nem!
Szóval Robbie, a gondnok fia, akinek az apja lelépett 20 éve,
elnyer egy ösztöndíjat a helyi gimnáziumba, az öreg segítségével felveszik Cambridge-be,
ugyanakkor, amikor Cee-t is, és három éven keresztül alig beszélt vele.
Nem akarja a roedeani haverjai közelében látni.
Van valakinek cigarettája?
Nem tudom mit csinál mostanság, biztos a virágágyásokat túrja.
Ami azt illeti, orvosi pályára készül.
És az öreg támogatja ebben?
Meg kellene kérned rá, hogy ne jöjjön.
Miért? Történt valami köztetek?
Az Isten szerelmére!
- Mikor mehetünk már haza? - Nemsokára.
Nem mehetünk haza. Elválnak.
- Hogy mondhatsz ilyet? - Ez az igazság!
Soha, soha többé ne merd ezt mondani! Megértetted?
- Most mit tegyünk? - Én is ezen töröm a fejem.
A nevem Paul Marshall. Ti biztos az unokatestvérek vagytok északról.
- Mi a nevetek? - Pierrot.
- Jackson. - Milyen csodás nevek.
Ismered a szüleinket?
Olvastam róluk az újságban.
- És mit olvastál róluk? - Csak a szokásos sületlenségeket.
Köszönöm, hogy a gyerekek előtt erről nem beszél.
A szüleitek csodálatos emberek,
ez nyilvánvaló, szeretnek benneteket és állandóan rátok gondolnak.
Gyönyörű ez a nadrág.
Elmentünk megnézni egy darabot és a Liberty's-nél szereztem.
- Melyik darabot? - A Hamletet.
Ó, igen. "Lenni, vagy nem lenni."
Tetszik a cipőd.
Duckers, a Turl utcából. Csinálnak egy ilyen fa-izét a lábadról.
És örökre megtartják.
Éhes vagyok. Mikor vacsorázunk?
Talán segíthetek a dologban, ha kitalálod, mivel foglalkozom.
- Egy csokigyárad van. - Ezt mindenki tudja.
Akkor nem csak találgatsz, ugye?
Nemsokára minden angol katona hátizsákjában lesz egy ilyen.
Cukros borítással, így nem olvad meg.
Miért kapnának ingyen édességet?
Mert a hazájukért harcolnak.
Apu azt mondta, hogy nem lesz háború.
Az apukád téved.
- A neve Army Amo. - Amo, amas, amat.
Csillagos ötös.
Unalmas, hogy minden "O"-ra végződik. "Polo" és "Aero."
- És az "Oxo" és a "Brillo" is. - Úgy látom, nem kéred.
Akkor inkább odaadom a nővérednek.
Harapj bele!
Bele kell harapnod.
A hercegnő tisztában volt saját tettének gonoszságával.
De továbbra sem tudta feledni végtelen szerelmét,
melyet Sir Romulus iránt érzett. A hercegnő ösztönösen tudta,
hogy a vörös hajúban nem bízhat meg.
Miközben fiatal őrzője újra és újra lemerült a mély tóba
a bűvös kelyhet kutatva. Sir Romulus megpödörte fenséges bajszát.
Sir Romulus északra lovagolt két társával,
közeledve a fénylő tengerhez.
Tettei nemessége folytán bátorságának híre kelt.
Senki nem látta, hogy Sir Romulus Turnbull sötét szívében
mi lakozik valójában.
Ő volt a legveszélyesebb ember a világon.
"Kedves Cecilia! Úgy gondoltam írásban kérek bocsánatot
esetlen és tapintatlan viselkedésemért."
"Elnézésedet kérem, ha furcsának tűnök, de..."
Á
Ál
Álm
Álma
Álmai
Álmaim
Álmaimb
Álmaimba
Álmaimban
m
me
meg
megc
megcs
megcsó
megcsók
megcsóko
megcsókol
megcsókolo
megcsókolom
megcsókolom a
megcsókolom a p
megcsókolom a pi
megcsókolom a pin
megcsókolom a piná
megcsókolom a pinád
megcsókolom a pináda
megcsókolom a pinádat
megcsókolom a pinádat,
a
megcsókolom a pinádat, az
megcsókolom a pinádat, az é
megcsókolom a pinádat, az éd
megcsókolom a pinádat, az éde
megcsókolom a pinádat, az édes
megcsókolom a pinádat, az édes,
megcsókolom a pinádat, az édes, n
megcsókolom a pinádat, az édes, ne
megcsókolom a pinádat, az édes, ned
megcsókolom a pinádat, az édes, nedv
megcsókolom a pinádat, az édes, nedve
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves p
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves pi
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves pin
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves piná
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves pinád
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves pináda
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves pinádat
megcsókolom a pinádat, az édes, nedves pinádat.
Kedves Cecilia! Joggal tarthatsz eszementnek
a ma délutáni viselkedésem miatt.
Igazság szerint, Cee, bolondnak érzem magam a közeledben,
és ezt nem foghatom a hőségre.
"Megbocsájtasz nekem?"
"Robbie."
Hová készülsz?
Leon megkért rá, hogy csatlakozzam hozzájuk a vacsoránál.
Akkor ezért kellett kifényesítenem az ezüst étkészletet.
Majd gondolok rád, ha meglátom magam a kanálban.
Nem hasonlítasz az apádra. Egyáltalán nem.
Mert csak rád hasonlítok. Későn jövök haza.
Az ingeid fent vannak az emeleten.
- Fiam! - Igen?
Semmi.
Briony! Te vagy az?
Jól vagy?
Megtennél nekem egy szívességet?
Előreszaladnál és odaadnád ezt Cee-nek? Én...
- Nem merem neki átadni személyesen. - Rendben.
Briony.
Briony!
P
PI
PIN
PINA
- Őt nevezhetjük segítőkésznek. - Valóban.
Biztos azt hiszi, hogy nála nincs kifinomultabb.
Ami furcsa, mivel szőr nő ki a füléből.
Biztos rengeteg hangos, bugyuta gyerekkel ajándékozna meg.
- Igazából nagyon kedves. - Mindenkire ezt mondod.
Leon!
Nocsak, a kedvenc kishúgom!
Írtam neked egy darabot, Leon. Elő akartuk adni neked.
- Arabella megpróbáltatásai. - Még nem késő.
- Nem muszáj ma este. - Nem, az lehetetlen.
- Briony! - Tudod mit? Jó vagyok hangutánzásban,
te még jobb, elolvassuk vacsora után.
- Briony, elolvastad ezt a levelet? - Jó! Csodás ötlet!
- Briony! - Itt is van. A csoktélom.
Ki kell próbálnod!
Nem volt borítékban?
Nem gond, ha bejövök?
Szörnyű estém volt.
Az ikrek megkínoztak. Nézd!
Rettenetes!
Bántottak.
Igen.
Haza akarnak menni. Azt hiszik, hogy én tartom itt őket.
Lola!
Elmondhatok valamit? Valami szörnyűséget.
Igen, kérlek!
Mi a legrosszabb szó, amit el tudsz képzelni?
- Szexmániás! - Így van!
- Mit fog tenni Cecilia? - Nem tudom.
- Hívnod kellene a rendőrséget! - Úgy gondolod?
Azt mondta egész nap erre gondolt.
Csak meg kell mutatnod nekik a levelet.
- Nem mondod el senkinek, ugye? Ígérd meg! - Megígérem.
Jó. Ha rájönne, nem is tudom mit tenne.
Igazad van.
Jobb, ha rendbeteszed az arcod. Nekem még át kell öltöznöm.
Köszönöm, Briony. Igaz barát vagy.
Cecilia!
- Hiba volt. - Briony elolvasta.
Istenem, sajnálom! A rossz változatot küldtem el.
Igen.
- Nem szabadott volna elolvasni. - Nem.
Mi volt abban a változatban, amit nekem szántál?
Nem is tudom. Sokkal hivatalosabb volt. És kevésbé...
- Anatómiai? - Igen.
Már hetek óta éreztem, és ma reggel a szökőkútnál...
Még sohasem csináltam ilyesmit.
És nagyon haragudtam rád és magamra.
Azt gondoltam, hogy ha elmész az orvosira, akkor boldog leszek, de...
Nem tudom, hogy lehettem ilyen balga, ilyen...
Ilyen bolond.
Tudom miről beszélek, ugye?
Te előbb tudtad, mint én.
Miért sírsz?
Hát nem tudod?
De, pontosan tudom.
Robbie.
Cecilia.
Szeretlek.
Valaki bejött.
Cecilia!
Az emberek odakint ebédeltek a kövön.
A szüleim mindig azt mondták, hogy meleg időben megromlanak az erkölcsök.
Nyáron a húgom és én sosem mehettünk ki a házból.
Úgy gondolták, az feleslegesen felizgatná a falusiakat.
És szerinted, Cee? Te rosszalkodtál a meleg miatt?
- Te jó ég, elpirultál! - Csak melegem van.
Lola, töröld le a rúzst! Még túl fiatal vagy.
És te, Briony? Milyen bűnöket követtél el ma?
- Semmi rosszat nem tettem. - Nem láttad az ikreket?
Nem tűnnek valami boldognak. Szegény kölykök.
- Mit tudsz te! - Briony! Mi ütött beléd?
- Nem szoktál ilyen pimasz lenni. - Nem "szegény kölykök".
- Nézzétek mit tettek Lolával. - Miről beszélsz?
Jackson és Pierrot bántották. Egészen bekékült a karja.
Attól tartok igaza van. Nekem kellett leszednem őket róla.
Még engem is megütöttek.
Az ikrek csinálták, Lola?
Igen, verekedésbe fajult a dolog, attól tartok.
De nem esett bajod, ugye Lola?
Megkeresnéd a fiúkat, Briony?
Mondd meg nekik, hogy kész a vacsora, és hogy viselkedjenek.
- Miért én? - Megteszed, amire kértelek,
vagy mehetsz a szobádba!
- Egy levél! - Add ide!
- Elszöktek. - Kik?
Az ikrek.
"Elszökünk, mert Lola szörnyen bánik velünk és haza akarunk menni."
- "És színdarab sem volt." - Ne aggódj!
Megkeressük őket. Nem juthattak messzire.
Cee, te velem jössz!
Pierrot!
Jackson!
Fiúk!
Jackson!
Pierrot!
Lola? Jól vagy?
Sajnálom. Én nem... Sajnálom.
Ki tette?
Láttam őt.
Láttam.
- Ő volt az, ugye? - Igen, ő tette.
Lola, ki tette?
Robbie volt, ugye? Robbie?
- Láttad őt? - Ahogy mondtad, szexmániás.
És nem is tudod mi történt vacsora előtt.
Láttam, amint megtámadta a nővéremet a könyvtárban.
Nem tudom mit tett volna, ha nem nyitok be.
- Tényleg őt láttad? - Hát persze! Tisztán láttam.
Lelökött a földre. Aztán eltakarta a szemem.
- Én nem is... láttam igazából... - Nézd!
Régóta ismerem és őt láttam.
Én nem mondanám biztosra...
De én igen. És meg is mondom.
Hívd a rendőrséget! És egy orvosra is szüksége lesz.
- Semmi baj, drágám. Semmi baj. - Robbie már visszajött?
Nem láttam.
Én tudom, ki tette.
- Láttad a tettest? - Igen láttam.
- Ahogyan engem? - Tudom, hogy ő tette.
Csak tudod, vagy láttad is?
- Igen, láttam. - A saját szemeddel?
Igen, láttam őt a saját szememmel.
Jól van, kicsim.
A bátyám és én megtaláltuk őket a tónál.
Nem látott senki mást?
Én nem hinnék Brionynak a maga helyében. Elég élénk a fantáziája.
Amikor elmentek keresni őket, felmentem az apámhoz.
- Esküszöm. - Miért?
Hogy szóljak neki.
- Tudom, hogy nem lett volna szabad kinyitnom. - Nem, nem lett volna szabad.
De most helyesen cselekedtél.
Uram, jön valaki.
- Ideje lefeküdnöd. - De...
Azonnal!
Cecilia!
Hazugok! Hazugok! Hazugok!
FRANCIAORSZÁG NÉGY ÉVVEL KÉSŐBB
Mondom neki: "Te ülhetsz itt malmozva,
arra várva, hogy ledurrantsák a fejedet, ha ezt akarod."
"Én nem kérek belőle."
- Bonsoir monsieur. Bonsoir? - Majd én!
Mit akar?
- Azt mondja, hozott nekünk valamit. - A picsába!
Várjon! Ételt hoztunk maguknak.
Kenyeret, cukrot...
És bort!
Éljen Anglia!
Éljen Franciaország!
Mit keresnek Párizsban?
Amikor vissza akartunk vonulni, a németek tankokkal jöttek.
Elszakadtam az egységemtől.
Tehát igaz: az angolok visszavonulnak.
Hajnalban indulunk.
Annyi éven át harcoltunk, annyi embert vesztettünk...
És most a németek újra itt vannak az országunkban.
Vissza fogunk jönni!
És kikergetjük őket.
Megígérem!
Sok szerencsét!
Gyere ide!
Egy ilyen franciául beszélő úri ficsúr hogyan lehet közlegény?
Nem vagy alkalmas tiszti képzésre, ha a börtönből lépsz be.
- Csak szívatsz! - Nem én.
Választhattam: maradok börtönben, vagy belépek a seregbe.
És megjegyzem: nem vagyok úri ficsúr.
HAT HÓNAPPAL KORÁBBAN
Sajnálom, hogy elkéstem. Eltévedtem.
- Helló! - Helló!
- Nem ülünk le? - De, persze.
- Sajnálom, nem emlékszem hány... - Kettővel. Köszönöm.
Hol laksz most?
Egy kis lakásban Balhamben. Elég lepukkant.
- A házinéni goromba és hangos. - Nem változtál.
- Az egyenruhától eltekintve. - Igen, sajnálom. Vissza kell mennem
- a kórházba fél óra múlva. - Ó, Istenem az...
- Sajnálom! - Ne!
Tartod a kapcsolatot a családdal?
Nem, mondtam, hogy nem fogom.
Leon a kórház előtt várt a múlt héten, de csak elrohantam mellette.
Cee, nem tartozol nekem semmivel.
Robbie, nem olvastad a leveleimet?
Ha engedték volna, hogy minden nap meglátogassalak,
- akkor minden nap ott lettem volna! - Igen, de...
De ha minden ami köztünk van, azon a pár pillanaton alapszik
ami a könyvtárban történt három és fél éve, akkor nem hiszem, hogy...
- Nem tudom, hogy... - Robbie, nézz rám!
Nézz rám!
Gyere vissza!
Gyere vissza hozzám!
Szeretett Ceciliám!
Szeretett Ceciliám.
Cecilia.
Egy barátomnak van egy háza a parton.
Azt mondta, mehetünk oda a következő eltávodon.
Fehér lécekkel és kék ablakkeretekkel.
- Remélem soha nem fog ideérni a busz. - Tessék!
Gondolj erre amíg távol vagy!
Szeretlek.
Valamelyik seggfej most kap az arcába!
Kedvesem! Briony valahogy kiderítette a címemet és küldött egy levelet.
Meglepő módon nem jelentkezett Cambridge-be.
A régi kórházamba jár nővérképzésre.
Szerintem a bűntudat miatt csinálja.
Azt mondja kezdi megérteni, hogy milyen következményei lettek tettének.
Beszélni akar velem.
Szeretlek. Várok rád. Gyere vissza!
Gyere vissza hozzám!
Gyere vissza! Gyere vissza hozzám!
Hova a francba megyünk?
Kurvára utálom ezt a kurva bakancsot!
Jobban utálom, mint az összes németet együtt!
Így zokniban fogsz visszamenni Angliába.
Fel kellene öltöznöd.
- Ha beleesek, kimentesz? - Hát persze.
Briony!
Köszönöm.